VIESTI MEGILTÄ JA MESTAREILTA
Kirjoittanut ja kanavoinut Meg Blackburn Losey (www.spiritlite.com)
13.12.2017
Energiaa välittäen suomentanut Pirjo Laine
Viesti Megiltä:
Tervehdys teille kaikille. Tämä ei ole minun kannaltani tavallinen uutiskirje. Kuten tiedätte, olen aina käyttänyt omia elämänkokemuksiani opetuksissani ja jakamisessani, joten tämä on kenties tavallista hienovaraisempi, enemmän osuu-teitä-sydämeen-tyyppinen uutiskirje. Kahdenkymmenen vuoden aikana en ole koskaan kirjoittanut tällaista uutiskirjettä, koska en ole pyytänyt mitään vastineeksi – en koskaan.
Mestarit – no, he ovat nerokkaita ja hämmästyttäviä, kuten aina, ja heidän viestinsä seuraa omani jälkeen. Minun täytyy kertoa, että se on yksi "viestijättiläinen", joten jos olette kiinnostuneet kaikista asioista, jotka ovat kosmisia, jumalaisia ja jotka koskevat Maata ja teitä itseänne, älkää "missatko" tätä.
Lukekaa sanani niin, kuin ne on tarkoitettu, kiitos – ne ovat totuus ja ne tulevat sydämestäni. Haluan puhua kanssanne sielun pimeän yön ja meidän evoluutiomme erosta. Erona on tapamme katsoa sitä sekä se vastarinta ja myös puolustautuminen, jota meillä saattaa olla haasteitamme kohtaan.
Millainen vuosi onkaan ollut. Olin suunnitellut olla hyvin henkilökohtainen omista kokemuksistani tänä vuonna, kuten usein teen, ja käyttää omia tarinoitani, omia ajatuksiani ja kokemuksiani antamaan teille oivalluksia, mutta koska prosessoin edelleen monia asioita – ja lisää on tulossa – aion puhua yleisemmällä tasolla joistain asioista.
Minulle tämä vuosi on ollut menetystä toisensa jälkeen. Kaikenlaisia menetyksiä. Ja tiedän, että monet teistä kulkevat saman käytävän läpi ja yrittävät ratsastaa muutosaalloilla. Älkää yrittäkö. Antakaa itseänne kannettavan, vaikkette ajattele haluavanne mennä sinne. Avain on, ettemme tiedä aina, minne olemme menossa, ja saatamme pelätä tuota tuntematonta. Jos valitsemme kokea sielun pimeän yön, kaikki menetetään. Kun vastustamme sekä huudamme ja potkimme koko matkan, emme saa mitään ja menetämme enemmän.
Kaksikymmentä vuotta sitten tein juuri niin, eikä elämä olisi voinut hetkeen olla huonompaa. En edes tiennyt, mikä sielun pimeä yö oli. Tiesin vain sen, että kaikki elämässäni, kaikki asiat joiden luulin määrittelevän minut, hajosivat parissa viikossa. Kaikki. Ja tuska oli valtava. Jokainen ongelma joka minulla oli, nosti rumaa päätään kasvojeni edessä ja vaati minua katsomaan itseäni totuuden syvimmästä paikasta. No, tässä sitä ollaan taas, mutta tällä kertaa näen asiat eri tavalla. Toivon, että tämä jakamiseni auttaa joitain teitä, jotka tekevät myös elämässään siirtymää.
Jos sen sijaan, että näemme itsemme menevän sielun pimeän yön läpi – paikan itsessämme, jossa on pimeää ja tuskallista eikä vastauksia näytä tulevan – näemmekin kokemuksemme itsen evoluutiona, vaikka kaikki sisällämme ja ympärillämme tuntuu kaaokselta, tuskalta, tuntemattomalta, ja päätämme löytää valon sisältämme ja sallia evoluutiomme tapahtua, lopputulokset ovat paljon suurenmoisempia ja se mitä opimme itsestämme ja elämästämme, voi olla täynnä armoa ja vaivattomuutta ja johtaa meidät kaikkiin kauniisiin asioihin. Kaksikymmentä vuotta sitten tuo kokemus johti minut itseeni, sitten mestareiden luo ja lopulta teidän luoksenne.
Olen miettinyt, miten kirjoitan tämän uutiskirjeen auttaakseni teitä ja rehellisesti sanottuna, auttaakseni myös itsenäni, koska tavallisesti pidän yksityiselämäni itsellä, koska silloin kun en pidä, saan sekalaisia sähköposteja. Rakastavia ja välittäviä toivotuksia, kun hyvää toivovat ihmiset huutavat minulle, että käytä tätä lääkettä tai tuota sekoitusta, ja myös kysytään, onko työni aiheuttanut minulle fyysisiä tai muita haasteita tai jos olen niin hyvä parantaja, miksi en pysty parantamaan itseäni. Miksi en pysty? Koska olen ihminen ja minulla on asioita opittavana ihmiskokemuksistani.
Jumaluuden taika motivoi ja ohjaa meitä ja tuo meidät takaisin kotiin omaan sydämeemme, mutta meidän täytyy olla valmis päästämään irti vastarinnastamme nähdä, mitä tarvitsemme, ja mennä, minne opastetaan. En tarkoita kirjaimellista menemistä. Joskus sisäinen muutos vie meidät pidemmälle, kuin mikään maallinen matka voi viedä. Emme voi olla riippuvainen siitä, että ulkopuolinen maailma antaa meille tarvitsemamme vastaukset. Joskus tuskastamme tulee tuo nerokkuus, lohtu ja valo. Mestarit ovat sanoneet aina, että kaaoksesta syntyy jotain suurenmoista. Koskaan ei ole puhuttu totuudenmukaisempia sanoja.
Viime aikoina kamppailuni on ollut fyysistä, tunteellista ja henkistä ja myös sen kysymistä, mitä haluan tehdä. Haluan koskettaa kerralla niin monia sieluja, kuin voin, koska tiedän, että kun teen sen – on kyse sitten yhdestä tai tuhannesta – heihin tarttuu jumalainen herääminen jakaessamme energioita, eivätkä he koskaan enää eksy tieltään kotiin. Melko voimallinen juttu.
Terveyssyistä minun on valitettavasti täytynyt luopua monista konferensseista ja puhumistilaisuuksista, koska en ole voinut aina luvata, että ilmestyn paikalle. Monta vuotta juoksin ja juoksin ja maksoin itse matkat jakaakseni kanssanne sen, mitä olin oppinut, mitä edelleen opettelin ja miten nuo oppitunnit vaikuttavat elämäämme. Useimmiten olin kotona sen aikaa, että sain vaatteeni pestyä, ja sitten lähdin taas. Useimmiten en saanut edes täysin purettua matkatavaroita. Oli kyse sitten matkasta, konferenssista, telekonferenssista tai jostain muusta, olen aina ilmestynyt paikalle, kun se oli vain inhimillisesti mahdollista. Olin niin huolissani pettymyksen tuottamisesta toisille, että ilmestyin paikalle omalla kustannuksellani, ja suoraan sanottuna se kostautui.
Puhuin telekonferensseissa ja minua vaadittiin antamaan tuotteita ilmaiseksi, jotta isännät voisivat ansaita ja vetää kuuntelijoita kirjaimellisesti minun kustannuksellani. Olen matkustanut ympäri maailmaa, ottaen teidät mukaani – yksi suosikkitekemiseni. On paljon kaikkea, mitä muinaisihmiset ovat jättäneet meille, vinkkejä alkuperästämme ja siitä, keitä olemme, mistä tulimme ja keitä täällä oli ennen aikaan – ennen kuin ihmiskunta syntyi siitä valosta, joka loi kaikki asiat.
Olen vähentänyt kansainvälistä matkustustani tahtiin, joka on helppo minulle. Nyt kerran vuodessa. Ilmoitin hiljattain, että matka Guatemalaan on tulossa. Ja koska haasteeni ovat estäneet minua saamasta ulos uutiskirjettäni, yksi sanoi: "Rahaa, rahaa, rahaa, sinua kiinnostaa vain raha." "Missä on uutiskirjeesi?" kysyi toinen uutiskirjeestäni ja siitä, miksi en ole enää radiossa jne. jne. Ihan oikeasti? Kummallakaan heistä ei ollut aavistusta, mitä kävin tuolloin läpi, mutta ihan totta? Miten töykeää. Eivätkä he olleet ainoat kaksi. En vastannut heille. Minusta heidän sähköpostinsa olivat järkyttäviä. Olen ollut sairaalassa useita kertoja vakavien ongelmien vuoksi ja melkein kuollut joka kerta. Miksi ei sanottu: "Mitä sinulle kuuluu, oletko kunnossa? Sinusta ei ole kuulunut vähään aikaan?"
Ihan oikeasti? Pidän hintani mahdollisimman edullisina ja varmistan, että alkuperäiskansojen ihmisille joiden kanssa työskentelen, maksetaan hyvin. Sitten on asuminen, ruoka ja kuljetukset. Kun kaikki nämä lasketaan yhteen, no, paljon ei jää jäljelle. Tietääkseni kukaan näistä ihmisistä ei ollut kirjoittanut minulle koskaan mistään muusta syystä – yksinkertaista kiitosta, tervehdystä, kiitollisuutta, ei mitään. En odotakaan sitä, mutta oikeasti? Kaikki palaute tuli ilmaisesta materiaalista, jonka kukaan ei tiennyt tai tiedä maksavan minulle kohtuuttoman määrän rahaa, ja minulle jää usein hyvin vähän. En odota koskaan mitään keneltäkään. Annan, koska haluan ja koska se on intohimoni ja elämäntehtäväni, johon tunnen vetoa ja jota minua opastetaan tekemään kustannuksista ja siitä riippumatta, mikä uhraus siihen saattaa liittyä.
Muille teistä ja heillekin: rakastan sitä, että rakastatte minua, koska minäkin rakastan teitä. Rakkausvaihtomme luo planeetan ympärille ja sen ulkopuolelle verkoston, joka muuttaa lopulta maailman. Katselemme sen tapahtumista silmiemme edessä. Pimeys nousee yrittäen löytää tasapainon valon kanssa. Sen tekeminen on mahdotonta, koska kun pimeys elää, se luo valoa. Se ei voi voittaa. Kuuletteko, mitä sanon?
Ainoa valon ja pimeyden tasapaino joka meidän täytyy löytää, on sisällämme. Meidät pitää sidottuna Maahan ja jumissa omiin uskomuksiimme – jotka alkoivat ilman totuutta ja jotka yrittäessämme ymmärtää niitä vääristyivät epätotuuksiksi ja kasvoivat alitajuiseksi ja haudatuksi tuskaksi ja valheiksi, joita kerroimme itsellemme tunteaksemme olomme paremmaksi – se uskomus, ettemme ole riittävän hyvä tai että olemme jotenkin rikki. Meille opetettiin se. Sillä hetkellä kun synnymme, täydellisyytemme koskettaa maailmaa, kun uusi sielu nousee armoon, koskettaa maailmaa taivailla ja muuttuu valokehosta, joka on puhdas, ihmiskauneuteensa ja ihmismuotoon vaivattomasti.
Näin on, kunnes meille kerrotaan, että meidän täytyy muokkautua joksikin, emmekä ole ja voi olla sitä, kuka olemme. Meidät ohjataan olemaan, mitä toiset uskovat, että meidän pitäisi olla, koska niin heille opetettiin, ja aloittamaan itsemme rakastamisen tuska ja puute, mikä seuraa meitä aikuisuuteen, jolloin olemme kadottaneet tien tarkoituksemme ja intohimomme löytämiseen – joista kumpaakaan meidän ei tarvitse löytää. Tarkoituksemme on joka hetkessä, jonka elämme ja hengitämme, kun vaihdamme energioita toisten kanssa. Mitä vaihdamme? Tuskaamme vai kauneuttamme? Intohimomme on yksinkertaisesti ilmaistuna kaikki, mitä rakastamme. Kumpikaan ei ole mikään yksittäinen saavutus. Itse asiassa elämässä ei ole oikeita saavutuksia – ainoastaan hyvin eletty elämä tai se elämä, joka olisi voinut olla. Se riippuu meistä.
Kaikesta mitä olen tehnyt 20 vuoden kuluessa tässä maailmassa, 80% on ollut palvelua, veloituksetonta ja tullut koko sydämestäni, kuten tämä uutiskirje. Edelleen on, mutta väsyin joksikin aikaa. Paloin loppuun. Sairastuin. Rehellisesti sanottuna, minun oli astuttava etäämmälle ja otettava aikaa itselleni. En kerro teille näitä asioita, koska olen marttyyri tai haluan kuvata itseäni sillä tavalla. Kerron teille, koska rakastan teitä niin paljon ja tunnen, että näiden asioiden kertominen voisi auttaa teitäkin.
Kaikki nämä vuodet olin niin keskittynyt intohimooni tuoda salaisuuksia äärettömyydestä teille, ettei mieleeni koskaan juolahtanut, mitä te tunsitte minusta. Rakastavat sähköpostinne ovat olleet fantastisia, mutta silloinkin oma tarkoitukseni palaa sisälläni. Aloin oppia erilaista oppituntia, kun olimme Guatemalassa syksyllä vuosi sitten. Ryhmäni koostui 15 lempi-ihmisestäni, joista monet olivat matkustaneet kanssani aiemmin. Olin ollut sairaalassa viikon tai pari ennen matkaa munuaisten vajaatoiminnan vuoksi ja tiesin, ettei minun pitäisi lähteä ja ajaa itseäni loppuun. Mutta tiesin myös, että ryhmäni oli kuluttanut matkaan rahaa, jota en saisi takaisin, he olivat ostaneet lentolippunsa ja olivat hyvin innoissaan, enkä kertonut asiasta kenellekään. En kenellekään. Niinpä kenelläkään ei ollut aavistustakaan, mitä tapahtui.
Ryhmäni näki, etten voinut hyvin, ja alkoi kantaa laukkujani, auttaa minua vaikeammilla alueilla ja toivat minulle myös kahvia aamulla. Miten kaunista. Mitä tein sen kanssa? Olin huolissani siitä, ettei heillä ollut mukavaa, koska he huolehtivat minusta. Toisena iltana puhuin yhdelle ystävälle siitä, mitä tunsin, ja hän peilasi hyvin kauniisti: "Meg, etkö tiedä, miten paljon he rakastavat sinua?" Olin mykistynyt, koska en ollut koskaan ajatellut tuota rakkauspiiriä – olin keskittynyt vain omaan kutsumukseeni.
Istuin yhtenä päivänä isoäiti Elizabethin kanssa puhumassa elämästä, kosmoksesta ja kaikesta siltä väliltä. Olimme viidakossa yhdellä tapahtumapaikalla. Muinaisten pyramidien kivet olivat niin mustia, kuin voi olla, mutta puhuessamme ne muuttuivat täysin valkoisiksi. Isoäiti oli ällistynyt ja kysyi, tapahtuuko tällaisia asioita usein lähelläni, ja sanoin "koko ajan". Se oli yksi noista hetkistä. Ja lähdettyämme? Kivet muuttuivat taas mustiksi. Kun yhdistyimme sydämestä-sydämeen-keskustelussamme, kivet reagoivat meihin, ja se oli hämmästyttävää.
Sitten rakkaus tapahtui taas viime talvena. Olin tunteellisessa tilanteessa, jonka pidän itselläni tässä kohtaa, ja minun täytyi päästä pois maatilalta nopeasti. Minulla ei ollut voimavaroja. En voinut hyvin ja rukoilin kovasti: "Jumala, tarvitsen viisi ihmistä auttamaan pakkaamisessa ja pääsemisessä täällä pois mahdollisimman pian." Minun tietämättäni oppilaani olivat jo asiassa mukana ja keräsivät neljän hengen ryhmän, joka tuli luokseni, maksoi omat kustannuksensa, mm. ruoka ja asuminen, ja jäi 12 päiväksi. Mutta ensimmäiset kaksi tuli omineen. Minua oli kuultu ja olin niin siunattu ja kiitollinen, että minussa herättää vieläkin kunnioitusta se rakkaus ja anteliaisuus, jota he olivat osoittaneet minulle. Olen edelleen valtavan kiitollinen. Ja sitten vielä tuli yksi, joka ajoi autoani melkein 2500 kilometriä. Millaisia peilejä kaikki nämä tilanteet olivat ja ovat minulle.
Minulla on aina ollut uskoa. Tiesin aina, että ihmeitä tapahtuu, kun tarvitsin niitä, ja yksi toisensa jälkeen tuli, ja rakkautta, rakkautta, rakkautta … Minusta oli tullut niin fokusoitunut, että unohdin katsoa, mitä oli suoraan edessäni. Ja minä tiedän paremmin! Mutta ihmisenä unohdamme joskus, erityisesti ollessamme hyvin motivoitunut, kuten minä.
Säännönmukaisesti uutiskirjeet ovat vieneet minulta kaksi, kolme päivää. Minulla ei ole henkilökuntaa. Teen kaiken itse. Miksi? Koska se on kutsumukseni. Minusta ei ole tulossa miljonääriä, haluan pitää homman puhtaana. Minulla on taipumus luottaa jumaluuden ihmispuoleen, koska siinä elämme nyt. Oivallan suuremman kuvan – kaikkien meidän ykseys, saman yhden aspekteina. Kun aloin oivaltaa asioita, ja niitä on hyvin monia, intohimokseni tuli jakaa sitä. En pidä asioita itselläni – filosofiani on, että jos asioita on "annettu", minun ei ole tarkoitus pitää niitä itselläni. Niinpä jaan niitä kanssanne kaikin tavoin, joita voin inhimillisesti ajatella ja joiden mukana pysyn.
Minäpä kerron lisää evoluutiostani, koska kenties joku teistä tarvitsee peiliä. Kun päätin astua etäämmälle vuosi sitten syksyllä ja ottaa lopultakin lomaa, päädyin sairaalaan kahdesti, kolmen viikon välein, ja melkein lähdin maapallolta kummallakin kertaa. Tuona aikana kolmen vuoden aikainen assistenttini häipyi eikä minulla ollut ketään tekemässä aikatauluja, kun parannuin, eikä tiedostoja siitä, missä olin kaikkien kanssa – juuri ennen tuon kauden spesiaalijuttujani. Yäk. Niinpä suloinen poikani Travis otti tiukan paikan tullen homman haltuunsa joksikin aikaa.
Jätin viime talvena taakseni rakkaan maatilani ja 15 vuoden aikaisen aviomieheni. Pakatessa sain elämäni kamaliman puhelinsoiton. Menetin suloiseen Travisini, poikani, ainoan lapseni 4.2. Hän meni nukkumaan eikä enää herännyt. Kävi ilmi, että hänellä oli katastrofaalinen sydän-keuhkosairaus ja hänen maksansa oli hyvin sairas. Kukaan ei tiennyt. Hän oli vasta 39-vuotias. Hän oli paras ystäväni ja suurin lähde ilolleni ja naurulleni. Vielä tämän ikäisenäkin käperryimme mukavasti istumaan sängylleni ja puhuimme tuntikausia. Kaipaan häntä sanoinkuvaamattomasti. Travis oli ottanut aikatauluni hallintaansa, ja ollessaan lukihäiriöinen hän oli tehnyt mallin kalenteristani varmistamaan, ettei häneltä mennyt kukaan ohi. Mutta hän ei ollut kirjoittanut kellekään vielä, enkä tiennyt sitä, ennen kuin jotkut teistä eivät ilmestyneet niihin tapaamisiin, joista ette tienneet.
Aloin kuumeisesti varata uudestaan noita tapaamisia, ja tuon prosessin aikana upea vapaaehtoinen tarjoutui auttamaan minua asioiden saamisessa raiteilleen. Ongelmana oli, että hän muutti kalenterini omalle nimelleen ja kaikki varaukset, joiden eteen olin tehnyt kovasti töitä, hävisivät. En tiennyt sitäkään, ennen kuin kaksi ihmistä alkoi ilmestyä jokaiseen varattuun aikaan. Voi hyvä luoja. Minulla ei ollut mitään tapaa jäljittää, mitä oli tapahtunut, kun hän varasi tapaamisaikani yli – ne vain hävisivät. Olen nyt palannut takaisin normaaliin päiväjärjestykseen, ja pyydän, että jos joku teistä meni ohi kaikkien näiden tapahtumien aikana, kirjoittakaa minulle kohtelias sähköposti ja priorisoin teidät mahdollisimman nopeasti ja korjaan tilanteen. Rakastan teitä, ja haluan kunnioittaa luottamustanne, tilauksianne ja minulle säteilevää valoanne. Kiitos.
Myöhemmin tänä vuonna se tapahtui taas. Jokainen tapahtuma oli erilainen ongelma. Ilman lahjojani en olisi täällä. Ollessani sairaalassa tuplakeuhkokuumeen ja tulehduksen vuoksi, lähdin melkein taas tältä planeetalta. Selvisin taas teho-osastolta, ja tässä sitä ollaan. Taidan olla jääräpäinen, vanha huuhkaja (naurua). Tuon takaisin hyvin paljon informaatiota, opin, kasvan, kehityn ja rukoilen rauhallista maailmaa, jossa voimme vaikuttaa eniten.
Uskon, että olen pystynyt selviämään kaikesta, mitä luomakunta on tuonut minulle, koska opin aina noista haasteista. Kävi ilmi, että kehossani on useita ongelmia, joita ei kyetä nimeämään tai keräämään yhdeksi diagnoosiksi. On ollut vaikeaa ja äärimmäisen tuskallista, ja päätin ottaa aikaa itselleni. Ei, työni ei tehnyt tätä, ja kyllä, olen fantastinen parantaja, mutta joskus meidän täytyy saada ihmiskokemuksia, jotta voimme oppia enemmän itsestämme ja toisista ja oivaltaa, että meillä on valta olla ja tehdä, mitä haluamme tai mitä meidän tarvitsee. Minulla on edelleen fyysisiä haasteita ja minulla on edelleen luottamusta.
Upein asia on, että tietoisuus ei ole sidottu fyysiseen maailmaan, joten olen kyennyt jatkamaan työtäni, mitä rakastan kovasti – opettaa, parantaa ja auttaa toisia myös auttaessa itseäni. Teen aikatauluista mukavia itselleni, mikä ei ota pois teiltä tai aiheuta pitkää odotusta. Odotan hyvin innolla työskentelyä kanssanne ensi vuonna!
Olen arvostanut niitä hyvän toivotuksia, joita monet teistä joka tiesivät jotain olevan tekeillä, ovat lähettäneet. Pidän elämäni usein hyvin yksityisenä, koska se on minun elämäni ja ollessani julkisuudessa niin paljon, minun täytyy tehdä aikaa itselleni. Opetan sitä, mitä noina aikoina opin. Se mitä opin, antaa minulle lisää taitoja auttaa toisia niin monin tavoin, etten voi alkuunkaan nimetä niitä. Se on lahja taivaista, ja myös tuskassa olen ilossa tietäen, että me teemme sen, mitä on. Me valitsemme tai emme valitse.
Muutettuani pois rakkaalta maatilaltani, lähdin erään rakkaan ystävän kutsusta kaupunkiin, jossa en ole koskaan ollut. Se oli ihme oikeaan aikaan. Olen rakastanut opettaa täällä, tutustua uusiin ihmisiin ja etsiä sosiaalista elämää, josta olen ollut hyvin eristynyt maatilalla, vaikka kaipaankin hiljaisuutta, eläimiäni ja luonnon rytmiä, jonka luomakunta loi sinne. Miten kaunista.
Nyt huomaan, ettei muuttoni ole järjestynyt, ja kellun ihmetellen, minne minut kuljetetaan seuraavaksi, mitä löydän sieltä, ja rehellisesti sanottuna, miten pääsen sinne, koska kaikki mitä on tapahtunut viime vuoden syksyn jälkeen, on uuvuttanut minut. Puhumattakaan siitä, että luottokorttini varastettiin sairaalassa matkalla teho-osastolta pois, ja viikkoja myöhemmin eräs nettisivusto huijasi minua ja imi pankkitilini tyhjiksi. Silti minulla on tietämys, että kaikki on niin, kuin pitäisi, ja se on täydellistä.
Minut on aina elätetty eikä luomakunta ole koskaan tuottanut minulle pettymystä, koska minulla on luottamusta. Luottamus on suurin työkalu sydämemme rakkauden jälkeen. On vähän pelottavaa, mutta myös jännittävää ihmetellä, mitä kaikilla elämänmatkoillani olen luonut seuraavaksi. Minun täytyy tehdä monia päätöksiä, ja minusta tuntuu, etten tiedä, mistä aloittaa, mutta ei minun tarvitse. Isälläni oli tapana kysyä: "Miten elefantti syödään?" Pystyin kuvittelemaan vain tuon valtavan suuren elefantin – mistä edes aloittaa? Vastaus? "Pala kerrallaan." Niin teen.
Jos kuljet läpi jostain evoluutiosta, toivon, että esimerkkini ja asenteeni antavat sinulle, mitä tarvitset saadaksesi tuon luottamuksen. Älä taistele haasteitasi vastaan – luo, mitä haluat. Kukaan ei tee sinusta sitä, kuka olet. Sinä teet. Ota tuo voima ja säteile. Vastarinta luo ainoastaan lisää ongelmia ja tunnetuskaa. Kehity ja salli itsesi kulkea sisäisen valosi ja pimeytesi tasapainon keskiviivaa. Voidakseen kulkea täydellisyydessä ne ovat tasapainossa. Kuvittele jin ja jang. Puhumme tuosta keskiviivasta. Hassu asia on, että kun kuljet luomisen läpi, siirryt pois todellisuudestasi, menet muutaman muun todellisuuden läpi ja löydät itsesi hiljaisimmasta paikasta, jota monet kutsuvat tyhjiöksi. Siellä on hiljaisuus. Se on rauhallinen. Se on ei-mitään. Ja voit itse asiassa kuulla itsesi. Monet uskovat, että se on loppu, mutta jos jatkat koettuasi tuon tyhjyyden rauhan, kierrät takaisin valoon. Olemme valoa. Meidän täytyy vain muistaa.
Ja vielä yksi lisäpala tähän kuvaan. Pelko on hillitöntä. Sitä levittävät media, poliitikot ja tietämättömyys maailmassamme. Se on edessämme 24/7. Tämän luo niiden ihmisten kiinnostus, joiden täytyy aina kuunnella. Ymmärtäkää selvästi, että joka kerta kun osallistumme, ruokimme tuota lohikäärmettä. Pelko on mitä-jos – ei todellisuus ja pahempaa. Jotkut meistä tuntevat maailman ja Maan tapahtumat kehossaan eivätkä aina tiedä, mitä tuntevat, joten luulemme, että meissä on jokin vikana. Olemme täydellisyys. Kulje valossasi – se tarttuu. Älä hyväksy pelon lietsontaa ympäri maailmaa. Saakaamme rauha maan päälle ja koko luomakuntaan, sillä kun valo himmenee jossain, se himmenee kaikkialla. Sytytetään se! Me olemme se. Olemme avain pyhään, kauniiseen maailmaan ja yhteyksiin, rakkauteen ja totuuteen kaikkien muiden kanssa. Jos emme pelaa, ei ole peliä. Luota valoosi ja päästä pelosta irti. Emme ole sitä, emmekä tule koskaan olemaan, ellemme valitse tuota maailmaa. Minä äänestän ensimmäisenä: ei!!!!!!!!!!!!!!!!
Sanon äärimmäisen ylpeänä, että tänä viikonloppuna päätämme "Touching the Light" -kurssin seitsemännen vuoden, ja perheemme on kasvanut. Meillä on ollut fantastinen vuosi, ja olen äärettömän ylpeä heistä kaikista. Oppilaani tukevat toisiaan, rakastavat toisiaan ja rakastavat myös jokaista asiakasta. Minussa herättää kunnioitusta, miten joka vuosi tulee uusia oppilaita valmiina lähtemään liikkeelle ja heillä on jo joitain opettamiani taitoja. On kiehtovaa oivaltaa, että kaikki jotka tulivat ennen heitä, laittoivat opetuksia yleiseen tietoisuuteen ja uudet oppilaani vetävät tuon tietämisen sydämeensä ja käsiinsä. Osoitan kunnioitusta jokaista teitä kohtaan menneisyydessä, nykyisyydessä ja tulevaisuudessa. Otan vastaan jo hakemuksia vuodelle 2018. Mene tähän osoitteeseen ja klikkaa ohjelmainformaatiota. Kaikki mitä haluat tietää, on siellä.
Pyydän anteeksi, että tämä uutiskirje tulee niin myöhään ja on niin erilainen, mutta toisaalta totuus on totuus, eikö? Kuten teen joka vuosi kiitoksena teille kirjojeni lukemisesta, työni seuraamisesta, kanssani matkustamisesta ja kaikesta muusta, mitä teemme yhdessä, teen kaksi-yhden-hinnalla-erikoistarjouksen. Se on jo nettisivuillani. Tapaamisajat alkavat helmikuun puolivälissä ja lahjakortteja on saatavilla, kuten aina. Ehdot löytyvät sivuiltani. On ok jakaa nämä ystävän tai perheenjäsenen kanssa, antaa ne hänelle lahjana – ne ovat voimassa vuoden. Alennusmyynti loppuu joulupäivänä keskiyöllä. Teen henkilökohtaisesti aikataulut, jotta saatte parhaan minusta irti ja sessionne ovat sopivaan aikaan.
Haluan kiittää jokaista teitä henkilökohtaisesti, että olette olleet kanssani 20 vuotta. Voitteko uskoa sitä? Olkaa valo. Olkaa rakkaus. Tietäkää, että kaikki on mahdollista, jos vain uskotte ja luotatte, että se on jo totta. Kunnioittakaa evoluutiotanne! Kaikki rakkauteni, aidoin sydämeni ja hyvä joulua!
Meg
Viesti Mestareilta:
Antui, anshallah, asi asi asi. Tervehdys teille valosta, valon kera ja valossa. Meillä on paljon sanottavaa tässä nyt-hetkessä, koska siitä on kulunut paljon maa-aikaa, kun olemme viimeksi puhuneet.
Verhot ovat nousseet, ja sitä mikä oli aiemmin näkymätöntä, ilmestyy nyt esiin äärettömästi luonnossa, jopa entisaikaan saakka – aikaan ennen ihmisolentojen kehittymistä elämänmuodoksi. Artefaktit toisista maailmoista ovat näkyviä, kuten myös henkilökohtainen kirjastonne kaikesta, alkuunne saakka. Tätä tapahtuu kahdella tavalla. Ensinnäkin kausaalitasollanne, ihmis- ja jumalluontonne välisellä sillalla, lipuu harmonisia astioita (paremman ihmissanan puutteessa), jotka sisältävät eetterimatkanne, elämänne ja tiedon, jonka olette saavuttaneet kaikissa elämissänne.
Sielukehonne alla vaikuttaa olevan laatta. Se on itse asiassa kustakin entisestä elämästänne puristettu levy, ja puun vuosirenkaiden tapaan nämä tiedostot ovat raina kaikista entisistä elämistänne. Tapahtumat, valinnat ja myös karma, jonka läpi olette kulkeneet tai jota edelleen kannatte. Jos karma on aktiivinen, se siirtyy sielukenttäänne ja aiheuttaa elämässänne kaavoja vinkiksi teille olemassaolostaan. Jos huomaatte kaavoja, samanlaisia suhteita ja käyttäytymistapoja, toistuvia tapahtumia elämässänne, tietäkää, että nämä ovat karmaa, joka tökkii teitä kiinnittämään huomiota ja tekemään erilaisia valintoja. Kun erilainen valinta tehdään, karma kuolee ja teidät viedään eri elämänpolulle, jossa ulottuvillanne on eri vaihtoehtoja.
Uudet harmoniat paljastavat myös eri aspekteja henkilökohtaisessa yleiskentässänne. Nyt on näkyvissä esimerkiksi entisen elämän nyörit, jotka eivät ennen olleet sitä. Joissain tapauksissa nämä nyörit kuristavat koko kehoa tai osia siitä ja katkaisevat energiakierron järjestelmienne läpi.
Monien sydänpyörre on jännittynyt ja puolustautuva. Kaiken alla tunnette se, mitä tapahtuu maailmassanne ja sen ulkopuolella. Kun tunnette asioita, joita ette käsitä tai ymmärrä, kiristytte. Tämä saa sydänpyörteenne seinät vetäytymään sisäänpäin, mikä rajoittaa kykyänne tuntea pinnan ohi tai ei-kovin-syvälle. Tämä vaikuttaa jokapäiväiseen olemiseenne.
Monet teistä kulkevat kuitenkin valtavien elämänmuutosten läpi, joita ette kenties nähneet tulevan tai joita ette halunneet. Tai ette olisi koskaan odottaneet. Meidän välikappaleemme on puhunut osasta tätä henkilökohtaiselta kannaltaan, mutta selitetäänpä, mitä se on ja miksi. Kun sydämenne kiristyy, jumaluutenne ja maaolemuksenne leikataan irti toisistaan. Tämä erillisyys siirtyy sitten solar plexukseen ja ihmiset tulevat pahantuuliseksi, sairaaksi, ennustamattomaksi, onnettomaksi, hämmentyneeksi eivätkä he pysty fokusoitumaan tai keskittymään, ja monia muita asioita. Taivas ja Maa eivät pysty ikään kuin keskustelemaan toisilleen sisällänne. Vaikkette oikeasti ole koskaan irrallaan, siltä tuntuu. Kaikki eivät tunne tätä, mutta hyvin, hyvin monet.
Meidän täytyy kertoa teille, että energiat maailmassanne ja sen ulkopuolella muuttuvat nopeasti. Eivät ainoastaan ne käytävät, joita pitkin energiat virtaavat planeettojen levottomuuden vuoksi kauempana universumissanne ja rinnakkaisissa universumeissa, saa energioita paiskautumaan Maatanne vasten. Energian pyöriminen tekee myös sitä, ja näin taajuudet muuttuvat. Kun ne muuttuvat, myös henkilökohtaisten järjestelmienne ja maailmanne taajuudet ja rakenteet muuttuvat.
Astronomiset tapahtumat ravistelevat teitä. Neljä superkuuta joista yksi on vasta mennyt ja kolme lisää tuossa lähitulevaisuudessa, työntää ja vetää kehonne vettä, mikä lisää tasapainottomuuden tunnetta. Tämä on maatasolla. Kaukana planeetastanne muut planeetat hidastavat, peruuttavat ja sitten pyörivät taas oikein. Näitä kutsutaan häiriöiksi. Planeetallanne oli yksi tällainen juuri sen asetelman hetkellä, joka tapahtui joulukuussa 2012.
Kuvitelkaa lukuisia planeettoja, jotka kaikki keikkuvat taakse- ja eteenpäin eri aikoina ja viskovat energiaa kaikkialle eri suuntiin, jotka ovat epänormaaleja kaikissa maailmoissa. Ette koe tätä yksin. On toisia, jotka tuntevat myös nämä asiat. Joitain on ollut keskuudessanne viime aikoina tavallista enemmän, mutta takaisin siihen hetken kuluttua. Aina kun jotain tapahtuu jossain, se tapahtuu kaikkialla. On aina toiminta ja reaktio. Ja koette reaktioita suuressa määrin. Kuvitelkaa pingispallokone, kuten sitä kutsutaan, ja yksi tai muutama pallo liikkuu samanaikaisesti ja luo tapahtumia peliin. Teidän pelissänne tapahtumat ylittävät reaktioajan. Kun tätä tapahtuu, kaikkea mitä totesimme yllä, alkaa tapahtua. Ja se moninkertaistuu. Ja muita reaktioita tapahtuu. Joitain vuosia sitten puhuimme teille sarjasta tähtiportteja, kun ulottuvuuksienvälisiä käytäviä avautui, sulkeutui ja energiapyörretuulet pommittivat Maatanne – se kulki lävitsenne ja kiihdytti liikaa kehoanne, mieltänne ja kokonaisuuttanne.
Tässä nyt-hetkessä voitaisiin ajatella niin, että se mitä tapahtuu, ylittää kaikkien energioiden laittamisen yhteen, vaikka se onkin hyvin tärkeää ja valtavaa vaikutuksiltaan. Miksi? Kun energiat kimpoilevat, ne kiihdyttävät koko luomakuntaa tai ainakin suurempaa osaa siitä. Näin tehdessään ne laukaisevat moniulotteisia tapahtumia – sellaisia jotka liikkuvat kuin kuuma tuuli, joka kuljettaa energioita niin nopeasti, että vauhtia ei voi mitata. Ulottuvuuksienväliset harmoniat sekoittuvat ja taajuudet muuttuvat. Kun tätä tapahtuu, kiihtyminen jatkuu. Ulottuvuus toisensa jälkeen harmonisoidaan uudelleen, ja asiat liikkuvat tässä. Tämän joulukuun 17. päivä klo 5.46 itäistä aikaa, kolme tähtiporttia avautuu samanaikaisesti ja muodostaa keskenään kolmion ja saa valtavan käytävän avautumaan. Tässä käytävässä virtaavat kuumat tuulet. Se pirstoutuu pienemmiksi versioiksi samasta melkein kolmen viikon ajaksi.
Tämä on Pernacian käytävä, joka avautuu harvoin. Se ravistelee asioita universaalisti ja sillä on mahdollisuus aiheuttaa tapahtumia planeettanne sisältä. Voimakkaita maanjäristyksiä, kummallista säätä, vuorovesipoikkeamia, vulkaanista aktiivisuutta ja myös odottamattoman meteoriparven hyvin hienoinen mahdollisuus, mutta sillä ei ole seuraamuksia. Maan liikkumisen riski on suurin mahdollisuus, ja sillä on potentiaali olla hyvin voimakasta. Kaksi, kolme päivää kolmion jälkeen on "kimmokevaikutus". Kun asiat alkavat asettua, ne saattavat itse asiassa voimistua. Järistyksiä saattaa olla varsinaisen kolmion jälkeen.
Puhuimme teille aiemmin, että toisista maailmoista olevia on kulkenut keskuudessanne. Näin on, koska heidän maailmoissaan on vakavien vaikutusten riski Pernacian kolmion vuoksi. He ovat tehneet voitavansa maailmojensa suojelemiseksi ja ovat väliaikaisesti muuttaneet ns. turvallisemmalle maaperälle. Jotkut teistä tuntevat, näkevät ja kuulevat heidät. Jotkut teistä eivät usko heihin lainkaan. Mikä lähestymistapanne onkin, heitä kulkee keskuudessanne, sekä teidän ulottuvuudessanne että hyvin lähellä olevissa ulottuvuuksissa. Heitä on mennyt muuallekin riippuen siitä, mistä luomakunnan osasta he ovat peräisin. Ja he palaavat, kun vaikutukset heidän maailmaansa loppuu. Heidän riskinsä liittyy enemmän plasmaan, ja joillain on mahdollista säteily tai hajoaminen, riittävän lähellä sen alkuperää.
Olemme puhuneet teille monta kertaa hiukkasista, joista kaikki asiat on tehty. On tapahtumia, jotka voivat tehdä järjestyksestä epäjärjestystä ja saada hiukkaset eroamaan. Kun ne eroavat, toinen kahdesta asiasta tapahtuu. Joko ne palaavat takaisin yhteen, kuin mitään ei olisi tapahtunut, kuten Star Trekissä: "Sädetä minut ylös, Scotty!" (Mitä sanotte tuosta taivaallisesta vitsistä?! Ainakin se on harvinainen) tai hiukkaset lentävät erilleen eivätkä koskaan enää tapaa, katoavat nolla-alueille, jossa niistä tulee lopulta toiseen luomisaikaan uusi todellisuus. Teidän maailmanne ei ole vaarassa, mutta tämä ei merkitse, etteivät toiset ole. Niinpä tällä hetkellä keskuudessanne kulkee niitä, joiden tarvitsee. Jos tapaatte, olkaa ystävällisiä. He ovat tilapäisesti pakolaisia.
Tämä tapahtumasarja ei ole säännöllinen. Se vain on. Luomakunnassa asioita tapahtuu, kun jokin käynnistää ne. Kaikki ei ole suunniteltua tai ennustettavaa tai säänneltyä. Kaikki mitä tapahtuu, vaikuttaa kaikkeen muuhun, kuten sanoimme. Tämä on teidän termeillänne huomattavan suuri tapahtumaketju. Jos teistä siis tuntuu jotenkin erilaiselta, jos tapahtuu odottamattomia asioita, Maa järisee tai muita asioita tapahtuu, tietäkää, että kaikki nämä asiat ovat pelkästään reaktioita paljon suurempiin tapahtumiin.
Muistakaa, että teidät on luotu hiukkasista, ja niiden välillä on käytäviä, joissa energia virtaa puhdistaen, uudistaen ja piristäen teidät. Saakaa sydämenne ja solar plexuksenne auki ja rennoksi, jotta luomisenergiat voivat kommunikoida ja liikkua käytävienne läpi ja ulos kehosta. Energiajärjestelmänne harmonisointi estää epämukavuutta ja reaktiivisia tapahtumia ympärillänne.
Jos olette sulkeneet pois ympäröivän maailman, teistä tulee reaktiivinen. Jos haluatte tuntea sitä vähemmän tai välttää reaktiivisuuden kokonaan, hengittäkää sydäntilaanne ja avatkaa se mahdollisimman paljon. Sallikaa solar plexuksenne olla avoin ja valmis antamaan energioiden kulkea läpi. Sallikaa jumaluutenne ja ihmisyytenne puhua vapaasti, yhdistyä ja kietoutua, kun olette yhtä kaikkien asioiden kanssa, ja jotta se voisi olla täysin totta, miksi sallia lainkaan häiritsemisen rajoittaa suurinta lahjaanne?
Aivan kuten te, luomakunta kulkee evoluutiojakson läpi, kuten se on aina tehnyt, jo kauan ennen kun te olitte kipinä alun pimeydessä. Tämä merkitsee, että tekin kehitytte, muutatte muotoa energeettisesti, muututte harmonisesti ja näette asiat kenties eri tavalla kuin koskaan ennen, ja kuitenkin katsoessanne peiliin, te olette siellä. Mutta katsokaa silmiänne, kuka katsoo takaisin? Voitteko nähdä itsenne? Onko silmienne väri muuttunut, kun tuleva tapahtuma on mennyt ohi? Ne jotka ovat olleet "kotona", kokevat tämän ilmiön. Tällä kertaa "koti" tulee teille.
-----------
Viestiä saa vapaasti välittää edelleen.
Kanavoinneista ja muista kirjoituksista voit saada uutta näkökulmaa, lohtua ja vahvistusta elämäsi tilanteissa. SINÄ olet kuitenkin oman elämäsi ja oman totuutesi paras asiantuntija. Vie kaikki informaatio omien "suodatintesi" läpi ja luota AINA ensisijaisesti omaan sydämeesi ja sisäiseen ohjaukseesi, kun teet valintoja - suuria tai pieniä. Näin pidät oman voimasi ja löydät oman totuutesi.